www.Undertexter.se - Svenska undertexter på nätet
Översatt av jlo182
Två dagar tidigare
12.30 Korsningen mellan Sarmentoso och del Rico
Brendan?
Emily?
Ja, hur är det?
- Som vanligt. - Jaså?
Det är ju bra.
- Vad händer, Em? - Det vore trevligt att träffas, Brendan
- Det var längesedan. - Två månader.
Jag visste inte ens vilket ditt skåp var. Jag var tvungen att fråga Brain.
Kan vi inte träffas någonstans?
- Jag kan inte. - Varför inte?
- Jag ställde till det riktigt ordentligt. - Hur menar du?
Jag gjorde som hon sa med briketten. Jag visste inte att den var kass -
- men nu är Pin på om stackars Frisco. De skyller allt på mig.
Sakta ner nu. Vad?
Du måste hjälpa mig, Brendan. Snälla. Jag tror Tug... Å nej!
- Brain! - Brendan, det var ett tag sedan.
- Var har du ätit? - Bakom skolan.
- Ingen har sett till dig på typ månader. - Det var ett tag sen.
Gav du Emily mitt skåpnummer?
- Några dagar sedan. Var det fel? - Nej.
- Jag vet inte ens hur det är mellan er. - Det var längesedan. Vem har hon ätit med?
- Det är svårt att hålla reda på. - Är det?
Kan vara svårt, för lunch är så mycket saker. Lunch är svårt.
- Hon klarar sig inte så bra, Brendan. - Jag vet, men hon ville ha hjälp.
- Med vad? - Det bryr mig inte. Bara hon är okej.
Jag måste hitta henne, det är allt.
Hon har hängt med cheerleading eliten, Laura Dannons gäng.
- Laura Dannon på bilen där? - Brad Bramish. Grädden på moset.
Em försökte med dem, men det funkade inte. Hon åkte nedåt i näringskedjan.
Sist såg jag henne med hon som överdriver så. Du har dejtat henne.
- Kara. Vet du Ems skåpnummer? - 269.
- Tack, säg till mig om du ser henne. - Det ska jag.
Tillhör Emily Kostich
Hej Kara.
- Hej Brendan. Ska du se föreställningen? - Nej det ska jag inte.
- Knähunden, hej. - Sitt.
Jag behöver information. Om Emily Kostich.
Hämta min handväska. Skynda dig!
- Utnyttjar nybörjare fortfarande? - Du var en en gång.
Bara en gång syrran! Du och Em kände varandra. Vem äter hon med nu?
- Äter med? - Äter lunch med. Vem?
Du är söt.
Brendan, jag vet inte var hon är.
- Varför vill du inte att jag får veta? - Jag kanske ser efter dig.
Jag uppskattar det.
Brendan.
Om du vill komma tillbaka någon gång, så har jag användning för dig.
Okej, säg din replik...
Halloween i januari.
Ring för detaljer: 555-1441
Hallå?
Hej. Detta är Tom, en vän från skolan. Får jag prata med...
Visst Tom, Laura är här. Vänta lite.
- Ja? - Jag ringer om detaljer.
- Detaljer om festen. - Vem är det? Annars lägger jag på.
- Vet du inte ska jag bespara dig tiden. - Jag känner alla och har all tid i världen.
Ungdomlig dumhet. Fråga vems inbjudan jag har.
- Vad sa du? - Emily Kostich.
15 Busch Street, Stockton Cove. Ring på 42 vid porten. 9.00, men vem gav dig...
Solens strålar stod i brand, med evig ära
Förnekar ej hans majestät, Han håller sig för god för sagor
Han säger ej: "Jag rodnar av skam, så ha överseende"
Men vildsint och vågat glittrar hans ära i eldfärgat guld
Jag skall styra världen, likt han där ovan
Vi vet verkligen vårt värde, solen och jag
Den dumma tränaren låter mig inte spela. Så skål!
Snyggt. Jag är Brad Bramish. Du måste låta mig spela!
Hur ska jag kunna göra mitt bästa om jag inte vet om jag får vara med?
Hallå där!
- Vad gör du här? - Jag går.
Jaså?
Brad är inte typen du vill bråka med.
'Orädd flygare' Sluta snacka och gör en åt mig.
Jag klarar aldrig allt det här.
- Varför var du här ikväll? - Jag letar efter Emily.
- Ingen har sett Em på nästan en månad. - Jag såg henne igår.
Nästan ingen. Du letar på fel ställe.
Jag kände henne inte tillräckligt. Jag kände bara av hennes nederlag.
Om du inte har ett finger med i spelet, hur ledde hennes namn då till din fest?
Häng med nu. Jag vet inte, men det lät som du gjorde det. Kroppen får vara nyfiken.
Nu är jag inte så säker.
Gå och lägg dig. Jag vet inget om några problem och det funkar för mig.
Jag vill bara hitta henne.
Kaffe och paj.
- Kaffe och paj? - Du hörde det inte av mig.
- Det är Tugger. - Okej.
- Väntar du här på mig? - Visst.
- Vänta bara här. Det tar fem minuter. - Ja.
- Varför säger du inget? - Jag pratar inte om det här.
- Vi pratar om det nu! - Nej!
Jag pratar om det nu!
Kaffe och paj
- Var är Dode? - Hej Brendan. Du borde nog inte vara här.
- Kara sa att du vet var Em är. - Varför letar du efter henne?
Hon bad mig om hjälp.
Jag har tillräckligt att göra utan att ta hand om ett övergivit ex.
- Det handlar inte om det. - Vad det än är, var smart och släpp det.
- Var är hon? - Man passar på medan det är färskt.
Stick nu.
Ta mig om ni kan. Jag har fem sinnen och jag sov i natt. Sex saker ni inte har.
Ta det lugnt grabben.
Var är Em?
Okej! Okej!
Var är Em?
Hon är med mig.
Hon var trängd när hon ringde. Kom till mig livrädd. Jag skulle avleda dig.
Hon sa att du skulle göra allt värre.
- Vad det än handlar om, släpp det. - Säg till Em att jag vill träffa henne -
- och att hon bestämmer om hon vill ha hjälp. Men jag vill höra det från henne.
- Idag! Hon vet var jag äter lunch. - Och håll dig borta!
Jag måste ha låtit galen igår.
Du måste glömma det. Det är så du kan hjälpa mig. Bara -
- glöm det, snälla.
Brendan -
- jag vet att du är arg på dem för att du tror jag lämnade dig för dem -
- men du måste se det som mitt beslut.
Sluta vara arg för att vi inte vill samma saker.
Vems replik var det där, Em?
- Sluta hacka på Dode. Han är trevlig. - Råttan vid pajstället?
Han är en bra vän.
Vad är jag då?
Ja, vad är du?
Äter här bak och hatar alla. Hur kan du döma någon?
Jag älskade dig verkligen.
Jag stod inte ut. Jag behövde träffa folk. Jag kunde inte leva med dig längre.
Förlåt mig ...
Kom tillbaka till mig! Jag kan få dig ur det här om du kommer tillbaka.
Du lyssnar inte! Jag vill inte bli beskyddad!
- Berätta om briketten och Pin... - Ska du fixa saker som du fixade Jerr?
Inte? Jag kom för att ta farväl, för alltid.
Du måste låta mig gå vad du än gör.
Du måste lova mig. Du måste -
- att du inte kommer tortera dig själv. Snälla. Du måste låta mig gå.
Låt mig gå bara.
- Vet du något om detta? - Nej.
En ledtråd. Varför lät du Dode vara när han gick tillbaka till hon på teatern?
Kara. De hade slängt ut mig och jag kunde inte höra dem. Det skulle bara gynnat dem.
Om det är som jag tror då kommer det inte från Dode om han inte bytt division.
- Jag kan bara gissa. - Ja.
När toppskiktet göra skumma saker så gör de det i olika ställen i stan.
Ett är vid piren, ett annat vid cykelbanan i stadsparken. Det finns många.
Haken är att varje har en egen symbol, så att de kan prata om det utan rykten.
- Det kan vara det. - Dode kan dem inte?
- Bara toppskiktet. Dode är bara stekflott. - Någon idé?
Hur många platser börjar på 'A'? Det kan ju vara en slumpmässig figur.
Vad gör du om du kommer på det? Du skulle ju inte lägga dig i, så låt henne vara.
Glöm det och gå hem och sov.
Midnatt
- Brendan, du var uppe tidigt. - Jag kunde inte sova.
Har du hittat Emily?
Är du okej?
Ja. Varför är du här?
Jag fick ta den tidiga bussen. De andra går inte förbi min gata.
Så, hur är det med Em?
- Hon är borta. - Du kan inte få henne tillbaka?
Nej, det kan jag inte.
Vad händer nu då?
Jag vet inte, jag antar...
Jag vet inte.
Jag kan inte släppa henne, Brain. Jag ville, men jag kunde inte.
- Tror du att du kan hjälpa henne? - Nej.
Tror du att du kan hämnas? Kanske slå ut några tänder?
Ja, det tror jag.
- Säg åt mig att hålla mig undan, släppa det. - Gå. Släpp det.
- Men du är korkad, Brendan. - Ja, det är jag.
Du måste spana.
Som med Jerr, fast den här gången blir det svårt att få sanningen. Dygnet runt.
Kan du spana åt mig igen?
- Ska vi tipsa polisen? - Nej. De skulle göra bort sig.
De skulle bara göra som vanligt, och sätta dit någon som inte ens gjort det -
- och skrämma ner de riktiga i sina hål. Jag vill veta allt. Inga poliser.
- Och nu då? - Jag vet inte.
Har din mamma kvar mobilen? Får jag låna den ett par dagar? Fixa numret åt mig.
- Ja. - Vänta tills jag säger till.
Och, täck för mig först. Jag kommer att bli lite sen.
- Sluta. - Vad har du gjort, Brendan?
- Gråter du för hans skull? För Jerr? - Trueman gick på honom direkt. Han visste.
- Du tjallade på Jerr! - Sluta nu, Em!
Så du förnekar det? Titta på mig! Du tjallade för att du var svartsjuk!
Nej, snackade med polisen på grund av vad som skulle hända med dig i hans värld!
- Jag älskar dig för mycket för det! - Du älskar mig inte, du vill bara behålla mig.
Du är det enda jag älskar!
Och så här gör jag det.
Jag vill att du ska vara säker.
Du kan inte hålla mig säker, okej?
Jag är i en annan värld nu. Du kan inte hålla mig därifrån och du kan inte slå den.
Inte om jag inte vill det.
- Här är mobilnumret. Ha vibratorn på. - Bäst vi slutar träffas öppet också.
- Jag ska bli synlig. Håll dig undan. - Röven Trueman vill ha information.
Jag antog det. Håll honom borta från mig. Mota bort honom, han bits inte.
- Jag ska försöka. Vad gör vi nu? - Förstår Ems problem. Hon sa fyra ord:
- Brikett? Eller kass brikett? - Nej.
- Tug? - Tug. Tug kan vara en drink.
Typ mjölk och vodka.
- Stackars Frisco. - Frisco.
Frisco Farr gick i tvåan förra året. Förlorare, gick på en lektion i veckan -
- ingen jag kände eller sett.
- Pin. - Pin. 'The Pin'?
'The Pin', ja?
Pin är typ en lokal skräckhistoria. Du vet, 'Kingpin'. Maffialedare. Det är samma sak.
- Ska vara runt 26 och bo i stan. - Langare, eller hur?
Visst. Han bestämmer över alla från de längst ner till självaste Brad Bramish.
Kanske. Fråga en pundare var skiten kom ifrån. De säger alla samma sak.
Det går i flera led och efter fyra, fem slutar det med alltid med Pin.
Men frågar du alla stans pundare om de sett honom så har ingen gjort det.
- Tror du att han bara är påhittad? - Mm. Vad gör vi först?
Vi snokar.
- Hej, är du här för föreställningen? - Nej.
- Gå då. Jag har huvudvärk. - Röka som en skorsten hjälper har jag hört.
Är inte detta Dodes märke?
- Du vet inte Dodes märke. - Jo, nu gör jag.
Jag ska röra om lite saker. Berätta, du missar det annars.
Berätta om vad? Berätta om vad?!
Lugn, om du har huvudvärk. Sök upp mig om du ångrar dig -
- men jag lovar inget efter ikväll. Säg åt Pin att Brad betydde att jag vill prata.
Brad Bramish?
Ta Kara under lunchen. Går hon hem, släpp henne. Annars, invänta mitt samtal.
Okej.
Är jag galen? Det här är allt jag försöker säga!
Om jag får spela, kommer Brad Bramish göra det som krävs.
Men jag får inte spela! Det som krävs blir inte gjort!
Och kom inte till mig och klaga sen!
Om inte jag får spela.
Har jag rätt? Såklart jag har!
Klaga inte om jag inte får spela!
- Det gjorde jag inte. - Håll käft!
- Vad gör du här? - Lyssnar bara.
Okej, jag är talangscout. Jag har sett dig i månader, men detta avgjorde allt.
Du har hjärta. När är du i Minneapolis?
- Jaså? - Kalla vintrar, men bra kollektivtrafik.
- Jaså? - Ja.
- Jaså, du. - Använd ett lexikon. 'Jaså' står under 'J'.
- Jag väntar här. - Vem bjöd in dig?
Till parkeringen? Det gjorde jag nog själv.
- Vi kanske ska hitta ett avskiljt ställe. - Du och jag? Visst.
Om han är smart så bara går han sin väg.
Att piska lillens stjärt hjälper mig inte. Det hjälper inte honom heller.
Kom igen, Brad!
- Har det varit slagsmål? - Ja.
Du ganska blåslagen.
- Vart ska du? - Hem.
Varför stack du härom kvällen?
- Av samma anledning som nu. - Vänta!
- Jag vill hjälpa dig. - Stick!
Jag kan inte lita på dig. Du är smart nog att förstå det.
Jag gjorde det inte för din uppmärksamhet, och jag går inte för att slippa dig.
Dina kontakter kan hjälpa, men de medför också mycket dåligt. Plus minus noll.
Det är bättre att säga sanningen.
- Jag behöver inte hålla dig i... - Jag kan inte lita på dig!
Brad var ett nöt, det är inte du. Du måste utnyttja honom. Du är en player.
Om du är med mig måste jag hålla koll på dig. Det kan jag inte göra.
- Du är inte Brad. - Nej, det är jag inte.
Du ringde inte. Förlåt, men hon gick hem va?
Ja, men hon stannade vid en telefonkiosk. Två samtal hon inte ville ha på räkningen.
- Jag såg inte numren. - Det är lugnt. Hört om Brad?
- Alla pratar om det. Gjorde du det? - Ja.
- Är Brad 'The Pin'? - Nej. Hans gäng hjälpte inte ens till.
Han är ett nöt, och många utnyttjar det. Men det var inte därför.
- För kickens skull? - Ekonomi. Han är skolans största köpare -
- så om Pin ligger bakom försäljningen så har jag fått hans uppmärksamhet.
- Vi får se vad som faller från trädet. - Okej.
Så du kände honom inte?
- Nej, aldrig sett honom. - Och han bara slog dig?
Han ville ha mina lunchpengar först. Som tur är hade jag gömt dem.
Jag har velat prata med dig, och du har hjälpt oss förut.
Jag gav er Jerr för att han skulle ätas, inte för att ni skulle matas.
Visst. Bra formulerat.
Avancerad Engelska med Mrs. Kasprzyk.
- Hård lärare. - Hård men rättvis.
Vi vet att du är ren. Och att du -
- trots dina motiv alltid varit en tillgång. Och du är en bra grabb.
Jag vill att du ska höra några namn.
- Vänta, vi är inte klara. - Jag var klar för tre månader sedan.
Jag sa allt när jag gav er Jerr. Jag är ingen spion, jag jobbar inte för er.
- Vad händer om fel person såg mig här? - Vad är du inblandad i?
Nej. Och inga mer små samtal heller. Är det ett disciplinfall -
- skriv hem eller stäng av mig.
- Vi ses på utvecklingssamtalet. - Vänta!
Jag kan skriva om uppkäftighet mot rektorn. Och att du tittar hotfullt på mig.
Ha lite finkänsla, Mr. Frye. Du kan bara göra så om jag behöver dig till något.
- Finns det det? - Kanske.
Kanske. Du kanske behöver något från mig.
Kanske.
Håll dig borta från mig de kommande veckorna. Det kanske hettar till snart.
Jag kanske inte kan täcka för dig.
Om någon kommer på mig åker ridån ner ändå. Du får inte hjälpa mig offentligt.
Jag säger det nu så du inte kommer sen när problemen börjar.
Okej, så här kan jag göra.
Jag syr inte in dig om du inte tas på bar gärning.
Men om dina fingeravtryck dyker upp kan jag inte hjälpa dig.
Och om jag reder ut vad det nu är och det hettar till utan din hjälp -
- måste jag lämna någon till polisen.
Och jag har dig. Det är bäst att detta leder till någon -
- åtminstone till någon som tar smällen. Annars blir du den som gör det.
Nej, Dode är försvunnen.
Jag är säker på att Kara har honom. Jag försökte men hon sa inget.
- Inga mer jobb så hon fjäskar. - Jag känner Kara nog för att oroa mig.
- Håll ögonen på honom. Något annat nytt? - Laura Dannon kom till mig och sökte dig.
- Jaså? - Fjärde lektionen. Det var överraskande.
- Inte så, men varför kom hon till mig? - Hon utnyttjar Kara som vet att vi hänger.
Alltså, det är inget fel på henne. Hade jag vetat var du var hade jag sagt det.
Så ska det låta.
Fråga efter Dode och prata med Kara igen under lunchen. Jag sjukskriver mig hemma.
Jag ringer dig ikväll.
Jag vill träffa Pin.
Jag antog det.
Är du 'The Pin'?
Ja.
Så jag är nyfiken på vad du säger härnäst.
Jag kanske ska sitta och stirra på dig.
Inte om du spöar mina bästa klienter och tror att jag är oberörd.
Men du nosade efter mig innan dess.
Nosade som en vampyrfladdermus efter ett skadat hästöra att suga på.
De gör så.
Så du fick Tugger att ta hit dig, vilket han aldrig brukar göra.
Du fick mig att lyssna, så jag är nyfiken på vad du har för bra saker att säga.
Kalla in Ms. Dannon från hallen. Hon borde höra detta.
Inte en chans. Det hade varit ett snyggt trick dock.
Information eller ett falskt avtal; hon skulle låta mig gå för vad som helst.
Sen skulle läcka gatuadressen till traktens största langare till vicerektorn.
- Han vet inget. - 1250 Vista Blanca. Huset med ful brevlåda.
Vad skulle du göra sa du?
Försök inte.
Det räcker, Tugger.
Tug!
Tug, sluta!
Mina glasögon?
Dra åt helvete. Vilken vägg är dörren?
Ursäkta mig för detta grabben, men vad fan sa du förut?
Du var här med alla oss och Tug en knytnäve bort. Använd skallen.
Lugna dig lite.
Så, du är inte rädd för mig. Jag fattar.
Men jag tycker du är lite galen. Så det lutar åt båda håll.
Men galen är inte bara dåligt, så det kanske var bra ändå. Jag vet inte.
Laura sa åt mig att sluta. Ska vi gå upp till de levande igen?
Ursäkta, jag trodde vi hade apelsinjuice. Lite Tang kanske? Nej det är ju läsk.
- Vatten blir bra, tack. - Vänta, vi har äppeljuice.
- Eller mjölk, men det är till flingor. - Äppeljuice låter utmärkt.
- Lite lantligt. - Det är perfekt.
Du skall då det i ett lantligt glas. Vad sägs om det?
- Grabbar? - Det är lugnt, Mrs. M.
- Tack, mamma. - Då så ...
Jag ska göra en grej i rummet intill.
Ska vi göra ett nytt försök med din historia?
Jag vet inte. Den är likadan och här finns ingen golvmatta.
- Vi har lugnat oss. - Du verkade lugn när du slog mig.
Jag vill att han går.
Apan sticker, annars kniper jag igen.
Så knip igen! Vad har du som jag inte kan slå ur dig?
Lämna oss några minuter, Tug.
Jag ropar om det är något.
Så?
För ett år sedan langade jag lite tillsammans med Jerr Madison.
- Känner du till honom? - Tills han tog smällen för dig.
Inget jag bad om, men han spelade ärligt, och jag kom undan nästan helskinnad.
Inget polisregister, men vicerektorerna tycker att jag står i skuld till dem.
När jag klargjorde att jag inte är en knähund så gillade de det inte.
- De fortsatte att tjata och kalla in mig. - Oj, det är tufft.
Ingen säger vems sida jag är på. Nu tror de att jag är med dig.
Jag har ett bra läge att rapportera om dem till dig.
- Jag fattar. - Nej, inte än.
Vad då? Priset?
Med tanke på vad min service kan ge så är det inte orimligt.
Och vad är din service, mer exakt? Så jag kan specificera fakturan.
Det som gynnar dina intressen.
Låter bra. Vi ska kolla din historia -
- och se om den håller. Vi antingen nitar dig eller anställer.
Du vet vilket i morgon kväll.
Vi är klara.
Jag kör dig tillbaka.
Släpp av mig vid skolan.
- Hur länge var jag borta? - En halvtimme.
Det krävdes för att lugna ner Pin.
Tack.
Litar du på mig nu?
Mindre nu än förut. Om du berättar vad du vill få ut så kanske jag kan.
Emily försökte vara med Brad och mig för tre månader...
- Tre månader. Och ni sköt bort henne. - Okej, om du redan vet allt så...
Tre månader sedan. Jag gillade henne men det funkade inte.
Och hon tog med sig souvenirer när hon drog.
Dåliga vanor hon inte kunde kontrollera - och en koppling till Pin som närde dem.
Några månader gick, och Pin var rasande över en sak Em var inbladat i.
- Och allt rasade för henne. - Säger du att Em fick skiten från Pin?
Jag köper det inte hur fast hon än var.
Du var inte där. Hon var inte sig själv. Det hade gått långt. Det var hemskt.
Vare sig hon köpte eller langare vidare eller bara lät räkningen bli alltför lång -
- så måste det ha varit mycket. Jag har aldrig sett Pin så arg.
När han trodde att en av hans kära bricketter saknades -
- skrämde han mig.
Varför berättar du allt det här för mig?
Du tror att ingen ser dig.
Äter lunch ensam.
Älskar en tjej som att hon är den enda som finns.
Jag har alltid sett dig. Eller så gillade jag Emily.
Jag kanske ser vad du försöker göra för henne. Hjälpa henne.
Jag vet ingen som skulle göra det för mig.
Du är verkligen farlig.
- Devlin, ska jag kyssa henne nu? - Nej, nej. Fortsätt med nästa scen.
Brendan. Brendan. Brendan.
Vart har Dode dragit?
Jag vet att ni var nära, så säg det eller inte.
Sist jag kollade -
- så gav du mig ett ultimatum. - Det funkade. Du berättade för Laura.
- En del av planen? - Det blev så.
Jag känner mig billig och utnyttjad.
Jag verkar nog som en knöl. Ibland hatar jag mig själv.
- Vad hände med oss, Brendan? - Vart har Dode dragit?
Vi var ju mer än ett par. Jag saknar någon att prata med ibland.
Gör inte du det ibland? Jo då. Det måste du.
Jag måste få höra Dodes version om Emily. Det är viktigt.
Du måste vara säker på att du vill veta det du vill veta.
Laura är med mig nu, och Pin och Tug är snart inträngda i ett hörn.
Ju snabbare jag får sanningen från dig eller Dode desto säkrare är ni båda.
Inte? Säg det till Dode i alla fall.
Han kanske har vett att dra sig ur innan han råkar illa ut.
Det hade inte du, eller hur?
Så Dode och Kara är tillsammans, men vad vill de?
Jag vet inte. Dode gav Emily lappen. Han vet något.
Nu när Kara har honom kommer hon använda honom till något. Men jag vet inte vad.
Vi kan bara vänta och se. I morgon blir jag anställd eller får knäna krossade.
Det är 70-30. Kommer vi in kryper jag under hans skinn och kollar läget.
Håll dig till Kara, och titta efter Dode. Och håll dig borta från Laura.
- Jag tror hon är med oss. - Jag säger till när hon är det.
Okej.
12.30 Korsningen mellan Sarmentoso och del Rico
Jobbar du för Pin?
Vad svarar han?
Chuck Burns, långhårig langare.
Jag vet, men jag kan inte placera honom. Han jobbar inte för någon.
Han säljer till Carrows gäng men hänger inte med dem. Jag kan kolla upp det.
- Om han är med Pin smäller det. - Jag kollar upp det.
Strunta i det. Ringer jag inte innan tre, så ring polisen.
Så?
Så.
Detta är din veckolön för dina tjänster.
Om det inte är ett speciellt jobb som du jobbar med de andra på.
- Okej? - Ja.
Ikväll gör vi en grej nere vid Hålet.
- Vet du var det är? - Söder om T Street va?
En liten välkomstgrej för dig. Klockan sex.
Jag vet vad du gjorde. Jag var i tunneln, och såg dig gömma henne.
Dode.
Vem jag än berättar för, förgör dig. Och jag ska berätta för någon.
- Ger du ett anbud? - Kanske, eller så sätter jag bara dit dig.
- Få en till flummare att sticka ner mig? - Jag behöver inga knivar.
- Jag behöver bara hojta till. - Vad vill du?
Jag vill se dig svettas.
- Brendan? - Brain.
Är du okej?
Jag ska förklara drogdistrikten. Det finns inte mycket annat att göra.
- Jag drar mig ur en stor affär. - Jaså, vad handlade den om?
Det var det största jag någonsin gjort. Trots en liten hake, är den nästan klar.
- Vad var det? - Din nyfikenhet gör mig nyfiken.
Jag vill förklara en grej.
Du kom in i en viss situation, och jag drar in dig på grund av den.
Jag sa inte åt Tug att slå dig för Brad. Han hettade till och bara gjorde det.
- Han brukar göra så numer. - Jaså?
Ja.
- Muskler utan kontroll är inte bra. - Du jobbar för mig, inte Tug. Det är allt.
Okej.
Det är tufft ibland. Det är skruvat.
Komplicerat. Jag vet inte.
Alla har sin grej.
- Läser du Tolkien? - Va?
- Du vet, böckerna med hobbitar. - Ja.
Han beskriver saker väldigt bra.
- Oh ja. - Han får en att vilja vara där.
- Gå inte till skolan. - Va?
Femte lektionen kommer Trueman och vicerektorerna och frågar efter dig.
- Ringde de din mamma? - Antagligen, jag var sen.
Stick därifrån också då. Möt mig bakom biblioteket. Jag har grejer.
Frisco Farr hittades för tre veckor sedan utanför Pinkerton's Deli. Han låg i koma.
Maginnehållet var en macka, en stor dos heroin och en giftig kemikalie i tvättmedel.
Koman fortsätter och ingen säger något.
- Överdos? - Nej. Den iblandade kemikalien gjorde det.
- Dålig skit. - Kass brikett.
- Kallas heroinet för brikett? - Det var koncentrerat pulver.
Det kallas 'piska', 'sten' och 'grävlig'.
Från Laura.
- Du skulle hålla dig undan. - Sa du åt henne det?
Jag ska skaffa mobilsvar.
Möt mig vid skolans sydöstra hörn vid 9:30.
Nej, säg att jag är hos Pin vid ett. Nyheter om den saknade flickan?
Inget nytt.
- Det här är inte bra. - Nej.
Fråga!
- Administrationen. - Gary Truemans kontor, tack.
Detta är Trueman.
- Varför frågar du efter mig för? - Varför är du inte på lektionerna?
Va?
Vi behöver fråga dig om Emily Kostich, som är försvunnen. Detta är allvarligt -
- polisen är inblandad.
Vi vet att ni stod varandra nära, så vi tänkte ställa dig några frågor -
- men du skolkade.
- Va? - Jag är friställd.
- Det är inte säkert att ses offentligt. - Ligg lågt, men fråga efter Dode där nere.
Han låg bakom vad det nu var Emily gick på. Det är bråttom för oss att talas vid.
Jag ville ta det lugnt, men det är bråttom. Pin släpper ingenting.
- Jag måste trycka på. - Hur då?
- Jag vet inte. - Hitta Dode.
Snokar du åt dina snutvänner?
Dit nöt. Vicerektorerna är efter mig.
- Du kanske försöker gottgöra det? - Jag letar efter Pins stora affär.
Jag vill bara veta riskerna med den, inte förstöra.
- Fråga honom själv! - Jag gjorde det men han sa inget!
Pin är inte ärlig, det gör mig nervös.
- Gör mig arg. - Ja.
Det är förståligt.
Det var tio stycken. Han sa inte varifrån han fick dem.
Det finns inte marknad för tio kilo 'grävling' häromkring.
Åtta säljs norröver, även i hamnen. Jag vet inte till vem -
- Berättade inte för dig? - Nej.
Det var åtta. Nummer tio delade vi upp i doser -
- och sålde runt skolan och vid stranden. - Den nionde briketten då?
- Det var lite problem med den. - Jaså?
Den försvann. Någon snodde den.
Vi var på alla misstänkta, och den kom tillbaka.
Den kom tillbaka kass. En av våra tog en dos som släckte honom.
- Frisco. - Ja, stackars Frisco.
Har du hört om det? Vi ska ta tjallaren. Det är bara en tidsfråga.
Jag hörde något om Emily Kostich.
- Vilken Emily? - Kostich.
Jag känner henne inte.
- Har Pin pratat om henne? - Inte med mig.
Han kanske vet något. Fråga honom. Berätta vad han säger, för -
- du vet, om du hört något så vill jag kolla upp det.
Visst.
- Vad händer? - Vi snackar bara.
- Ja, vi snackar bara. - Bra.
Tug, någon säger sig veta något om Emily.
- Emily? - Emily Kostich.
Om var hon är nu.
Han säger att vi vill veta och vill träffas. Så vi träffas -
- klockan 4.
Emily var Tugs tjej.
- Du kände henne, eller hur? - För ett tag sedan.
- Du hörde att hon är försvunnen? - Ja.
- Så du kanske vill följa med också? - Vad har Emily med dig att göra?
Det kanske visar sig.
Klockan 4.
Det är min skjuts.
Klockan fyra.
Telefonkiosk, var som helst.
Just nu kan du inte nå det önskade...
Vad är klockan?
- Du har ramlat... - Vad är klockan?
3:40. Du är utmattad. Du har svalt blod.
In i bilen igen. Du måste till sjukhuset. Du är sjuk!
Håll käften, tack! Snälla! Kör runt till pajställets parkering.
Så att Dode måste passera en av oss på väg till tunneln. Om du ser Dode -
- tuta fyra gånger. Lång-kort, lång-kort. Och bli inte sedd.
- In i bilen igen! - Gör det!
Snälla, du måste göra detta. Jag behöver dig här.
Snälla.
- Vad tror du att du gör egentligen? - Jag såg vad du gjorde.
- Vad såg du mig... - Jag var i tunneln och såg dig!
Du gömde hennes döda kropp!
- Ja. Var det allt? Innan dess då? - Innan vad då?
Innan jag kom dit. Såg du mördaren?
- Du dödade henne! - Jag hittade kroppen, Dode.
Jag trodde det inte först, men vi kom på dig. Du gömde kroppen.
- Vilka vi? - Håll käft! Du pratar så mycket. Tyst nu.
Jag dödade henne inte. Jag vet vad du tycker om Em. Du försökte hjälpa henne.
Knip igen! Jag och Kara ska begrava dig, och vi kommer få betalt. Fattar du?
- Det blir trevligt! - Du har tagit dig vatten över huvudet!
- Hon är död! - Vem var hon rädd för och varför?
- Jag vet varför, men inte vem. - Försök inte förvirra mig.
Du stod inte ut. Hon tänkte behålla den. Den var min, och du stod inte ut med det.
- Vad var ditt? - Jag hade dig fast.
Jag älskade henne, och jag hade älskat den ungen.
Jag ska begrava dig.
Vad har jag missat?
Dode här säger att Emily Kostich är död.
Jaså?
Han säger att han vem vem som gjorde det.
Han säger att han vet var kroppen är.
Och att han vill ha mer pengar än jag tror att informationen är värd.
Är det så, Dode?
Gå då. Vad har det med dig att göra?
- En massa. - Och han vill ha kontanter direkt.
Hashtomten har mer heroin än blod i sig.
- Varför betala för något osant? - Du kommer att tro det här.
- Du kanske gör det. - Du kommer göra det. Det är någon nära.
- Hett eller inte, lita inte på honom. - Riktigt nära.
- Jag går, låt honom mjölka dig. - Stanna.
- Det är fortfarande för mycket. - Nej, du klagar inte när du hört det.
- Du hade henne mot väggen med briketten. - Jag kan min sak. Det är för mycket.
Nej, för det var inte därför hon mördades.
Men det är riktigt viktigt för dig. Den som dödade henne är riktigt nära -
- och han har mycket att förlora. Om jag inte tjallar för dig -
- så tjallar jag för polisen och begraver honom på riktigt.
Och han är mycket rädd.
Hon hade en unge i sig, och han stod inte ut med det!
Tug, ta det lugnt. Sluta!
Tug!
Tug.
Hon överraskade mig med det...
En jävla grej att överraska någon med.
Jag minns inte mycket. Laura lugnade ner mig efteråt.
Hon sa typ att hon kände henne och att det var inte sant.
Men jag tänker på det ibland.
Jag tänker, om det var sant -
- och att det var min -
Jag kanske gjorde det för att jag trodde det var sant.
Det är en jävla grej.
- Vaken? - Hur ligger det till?
Alla ligger lågt bara. Du är med oss nu, hos mina föräldrar.
Alla antar att det är krig.
Ingen har sagt något, än. Alla ligger lågt.
Krig?
- Du är med oss. - I helvete heller.
Okej, jag är med dig. Så lägg dig och sov lite till.
Laura sa att du skulle sova.
- Brendan? - Ja.
- Har du hört om Dode? - Jag var där. Vart var du igår?
Kasprzyk tog min mobil och stängde av den. Fick den precis. Är du okej?
- Lyssna bara. Är jag i tidningarna? - Nej.
- Bara Dodes namn? - Ja. Vad menar du?
Jag ringer ikväll. Antagligen sent. Ha mobilen på. Kan du skaffa en bil?
- Är det sent nog kan vi ta mammas. - Var beredd, jag ringer.
Hörde du om Dode?
Din beräknande slampa. Du lurade honom. Du spelade honom som ett kort. För pengar!
Jag vet inte vad du pratar om.
Du tänkte ta mig med, men mest på pengarna.
Du fick Dode att tro Em hade hans barn men han nöjde sig med pengarna.
Du hade klorna i honom! Han kunde inte dra sig ur eller göra dig glad utan dem.
Sätt dig ett tag.
Du är helt förstörd just nu. Kan du hämta mina skor är du snäll?
Vill du fortfarande veta det du ville veta?
Ingen tröst kanske, men det var nog inte Dodes unge.
Det kan ha varit Tugs. Det var många på slutet, om du förstår vad jag menar.
Elaking.
- Vad gör du? - Visar din bra sida.
Det räcker så.
Alla betalar sociala avgifter.
- Hur ligger det till? - Det är krig.
- Tug fick panik. - Han är ute efter mina grejer.
- Trodde du skulle ge honom till polisen. - Han hade rätt.
Jag sa åt honom att ta det lugnt. Jag var inte ens där.
Okej, han är hetlevrad och du vill inte ha honom. Vi kan väl slåss om det -
- så kan vi skiljas som goda fiender.
- Okej. - Klockan fyra.
Ikväll. Vi fixar det innan det hettar till igen.
Vänta! Jag kör dig.
Du och Pin ska slåss ikväll klockan fyra. Hemma hos honom.
Du behöver ingen hjälp, han vill bara snacka och du gör vad han säger.
För du vill inte ha krig. Han har brikett-pengarna, så det är dumt -
- att ta honom nu. Vänta på tillfälle.
Han har rätt. Ta det lugnt.
Dessutom har han dig för Dode. Krig betyder dig mot honom och polisen.
Vi ska prata.
- Ska du gå? - Ja.
Gå din väg!
Jag är ledsen, Brendan.
Jag är verkligen ledsen.
Gå inte dit ikväll.
- Jag ska se till att det slutar väl. - Det kommer sluta utan dig där.
- Jag måste vara säker. - Varför?
Är det krig så är jag också med.
Jag är bara rädd. Om det går illa ikväll...
Var försiktig bara.
Är dina föräldrars bil här?
- Ta den och Lauras. Jag tar din. - Fan heller.
För syns skull. De tror att det är du och att du är ensam.
Herr Smartskalle.
Har du en cigarett?
- Jag röker inte. - Jag har sett dig röka.
- Jag röker inte cigaretter. - Ge mig 15 minuter innan ni åker.
Skriv ner detta: Jag är ute vid 4:15, så då ringer du anonymt till polisen.
Säg att det finns droger i bakluckan på den svarta Mustangen utanför.
- Kan du fixa bilen? - Ja.
Okej, sen går du till Tugs hus och vänta utanför. Laura är där inne.
Hon har ingen bil, och flyr hon till fots så följer du efter. Okej?
Okej.
Jag ringer när det ljusnar.
Tack, Brain.
Prata.
Jag vill ha fulla garantier att du tar på dig Emily och Dode.
Mitt namn får inte dras in alls.
Och du är skyldig mig sex tusen.
Ingen brådska, men jag vill veta att jag får dem ganska så snart.
Det är rättvist. Du fixade dem ju trots allt. Ligg lågt så går det över.
Annars kommer en av er fixa den andre och båda åker dit.
- De sex, har du lånat dem? - Ja.
Då är det ju en skuld.
- Okej till båda. - Bra, då var det klart.
En sak till, den sista briketten.
- Den är din. - Det är inte poängen.
Jag ska sälja den. Hur vet jag att den inte är kass?
- Varför skulle den? - Varför var den sista det?
Någon blev girig.
Tug kunde ta halva och blanda den kass under lång tid.
Förlusten av min tillit är retroaktiv.
- Gjorde du det? - Nej.
- Då skakar vi hand och går. - Inte tillräckligt.
Vad är tillräckligt?
Han ska ta en dos som bevisning, sen är vi kvitt.
Fan heller! Jag rörde det inte. Det är allt!
Jag vill se det. Annars bevisar du något just nu.
Det är bäst det. Det säger att jag inte lyder dig längre!
Att jag inte är knähund åt en krympling!
- Jag tar det. - Va?
Om det får er att hålla käften så tar jag det. Dör jag inte så är det lugnt.
Avgjort?
Visst.
- Tangles. - Johnny, följ med honom.
- Var är briketten? Vad har du gjort? - Jag har inte rört den. Ge mig den!
- Vad händer? Snuten? - Nej.
Briketten... är borta.
Sluta fred? Prata om det? Komma hit och ta den framför mina ögon?
Var den kass? Sno den så jag inte fick veta? Eller jämna ut krigsoddsen?
Ja, jag gjorde allt det där!
Tug, nej!
Brendan!
Hjälp mig!
Brendan, snälla!
Snälla hjälp mig!
Det är snuten!
- Snuten! - Hjälp mig!
Brendan, snälla!
- Var är du? - Biblioteket, du?
- Stack hon igår? - Nej, jag väntade till 6:30, sen skolan.
Du körde henne alltså inte. Kom hon till skolan direkt från Tug?
- Är hon där nu? - Ja, men inte med mig.
Säg åt henne att vi möts på planen om en halvtimme. Åk hem och sov sen.
Det ska jag.
Såg du allt? Med Pin och Tug?
- Jag gjorde som du sa och gick inte dit. - Inte?
- Vad hände? - Tidningarna säger sex döda -
- tre runt huset, flickan i bakluckan samt Pin och Tug.
Jaså?
Tug försökte skjuta sig ut när polisen kom.
Han åkte dit för Dode med, samma vapen. Och flickan.
- Bra att du inte var där. - Ja.
- Tror du flickan var Emily? - Antagligen.
Du älskade henne.
Ja, det gjorde jag.
Du gjorde allt för att du älskade henne, och nu är det klart.
Nej.
Va?
Det är inte klart.
Tug tryckte av mot Em och åkte dit. Men polisen hade tagit honom utan mig.
Jag ville veta vem som satte henne framför pistolen.
Det var du, min ängel.
Vad pratar du om?
Det var du.
- Brendan. - Vad?
Vill du att jag ska berätta hela sagan för dig?
Berätta den för mig.
Okej, från början.
Du hade Brad Bramish för syns skull -
- och för att han skulle handla från Pin, som du var tillsammans med.
Du såg Emily för den hon var, en osäker flicka som ville vara med.
Hon åkte på sophögen.
Sedan blir du uttråkad eller bara girig -
- och passade på när Pin fick briketterna. Du tog en och kasserade halva.
Kanske av misstag, det spelar ingen roll.
Du lägger tillbaka den. Stackars Frisco tar en dos och hamnar i koma.
Pin är rasande. Kanske svartsjuk på Brad, så han letar i Brads bil efter blod.
Du är illa ute. Det blir krig om detta. Emily fanns. Hon litar på dig och vill in.
Det är självklart!
Du satte dit henne och dumpade henne. Du gick din väg och bet henne i halsen.
Vid telefonen förra veckan blev hon rädd för något. Tugs bil med Pin efter.
Men hon såg inte Pin. Hon var på andra sidan gatan och såg dig i förarsätet.
- Hon såg dig och sprang livrädd. - Brendan, varf...
Hon åkte dit och Dode gömde henne. Pin spårade henne och ville bli sams -
- hon fick tid och plats, och Tug åkte dit. Du hade kanske pratat med honom -
- eller så tände han ändå. När Em berättade om barnet gjorde han som han brukade.
Han slog henne. Hon tog smällen för dig och du lät henne göra det.
- Sluta, så är det inte! - Jaså, inte?
Säger du att det inte är så?
Det är det inte.
Det är inte sant.
Det hoppas jag inte.
Jag ville ha dig på min sida hela tiden -
- och inte bara styra mig som Brad, Pin och Tug.
Jag tror du visste hur det skulle sluta. Det var ditt sista drag.
Men jag hoppas att jag har fel.
Jag hoppas att allt jag skrev till Trueman i morse var fel.
Om din och Brads inblandning i Pins langning.
Och jag hoppas du inte stal briketten i din väska igår.
- Det gjorde jag inte. - Bra.
Det betyder att du inte skickade in mig i ett slakthus -
- och du ledde inte Pin, Tug och de andra till slakten.
När Trueman läser min lapp och öppnar ditt skåp -
- så hittar han inte ett skit.
Brendan...
Gör det inte.
Det är gjort.
Gjort?
Tja, det var nästan allt.
Nio av tio.
Jag sa åt Em att säga till Tugger att den var hans.
Jag sa att det skulle mjuka upp honom.
Hon sa att hon ville behålla den, men hon älskade inte fadern.
Jag skulle ta henne till läkaren dagen därpå.
De flesta ville inte. Det började redan att synas.
Tre månader.
Vet du vems barn det gör det till?
Eller har du vetat hela tiden?
Mammakn...
- Hörde du allt? - Ja...
Chuck Burns vaknade till. Han berättade allt för polisen.
- Visade sig att Brad Bramish lejde honom. - Det passar in.
- Du skötte dig bra, Brain. Sov nu. - Ja, du med.
Vad viskade hon till dig?
Hon sa ett fult ord till mig.
Okej, du behöver inte berätta.
Översatt av jlo182